Bc. Michal Podpěra z Jihočeského streetworku PREVENT vystudoval střední průmyslovou stavební školu a chtěl být architektem. „ Nicméně na vysokou jsem se nedostal a nastoupil jsem do práce, která mě ale vůbec nebavila. Pak jsem mnoho let hledal, co vlastně chci v životě dělat. Okolo třicítky jsem se rozhodl studovat arteterapii, protože to bylo konečně něco, co mě prostě bavilo,“ říká.
Vzpomínáte na svůj první pracovní den v terénu?
První den jsem si uvědomil, že to bude hodně o papírování. Očekával jsem, že se dostanu do kontaktu se zajímavými lidmi, se kterými bych se normálně do kontaktu nedostal. Stalo se.
Jak dlouho už ve streetu pracujete? Změnil se během té doby váš pohled na práci, kterou děláte?
Pracuji ve streetu jeden rok. Očekával jsem více kontaktů, jinak se můj pohled nezměnil.
Proč jste nyní streetworkerem?
Drogově závislí jsou podle mě většinou velice inteligentní lidé, akorát něčím nezapadají do společnosti. Setkávám se proto s velice zajímavými názory na všelijaká témata. Nikde jinde jsem se s tak originálními pohledy na svět nesetkal.
Jaký je největší omyl v pohledu veřejnosti na streetworkery?
Ještě pořád si část veřejnosti mylně myslí, že lidi víc fetujou, protože děláme to, co děláme.
Máte nějakou zpětnou vazbu od klientů? Vidíte výsledky své práce?
Nejvíc si cením důvěry. Jestli jste pro klienta důvěryhodná osoba, které se může s čímkoliv svěřit, tak to poznáte. Důvěra je zpětná vazba a zároveň výsledek mojí práce, zbytek je na klientech.
„Streetworker/ka je sociálním pracovníkem/cí, jejichž „kanceláří“ je přirozené prostředí klientů – ulice, parky, kluby, herny, nádraží aj. Jeho úkolem je vyhledávat a kontaktovat skupiny a jednotlivce, kteří jsou v nepříznivé sociální situaci, stylem svého života a nebo trávením volného času jsou ohroženi negativními sociálními jevy nebo sociálním vyloučením a následně jim nabídnout, nebo zprostředkovat pomoc. Jde především o ty jednotlivce, kteří sami neví jak nebo nejsou ochotni pomoc vyhledat, nebo to nedokáží.“ Zdroj: Česká asociace streetwork